Бертолт Брехт
О, Фа`лада, де висиш!

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Аз мъкнех каручката си със сетни сили,

До „Франкфуртер Алее“ едвам допълзях.

И там си помислих: „Ах!

Останах съвсем без сили! Отпусна ли се за миг,

Ще се скъсат моите жили.“

Десет минути по-късно

Вече лежах с изплезен език.

Тъкмо бях рухнал на калния път

(Каруцарят хукна да дири телефон),

От всички страни се втурнаха сякаш милион

Гладни хора — фунт месо да откъснат от мене без жал.

С ножове режеха от кокалите ми жива плът,

Но аз още дишах, изобщо

Докрай не бях си умрял.

А познавах от преди тези хора грабливи!

Те сух хляб ми даваха,

Мятаха ми зебло против мухите и предупреждаваха

Каруцаря да се държи добре с мене.

Някога тъй любезни, а днес тъй немилостиви!

Какво ли е станало с тях?

Ах, изведнъж са като преобразени!

И се запитах: какъв ли е този студ, дето стяга

Душите на хората тук?

Кой тъй ги блъска, че един към друг

Вече напълно са охладнели?

Но помогнете им! И то веднага!

Иначе ще ви сполети нещо, от което бихте онемели!

1919

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.